מתדון (Methadone) היא תרופה נרקוטית סנטתית המשמשת לשיכוך כאב בינוני עד קשה. בנוסף חוסמת השפעות של תרופות נרקוטיות. משמשת לעיתים בטיפול בהתמכרות להרואין או פנטניל. בניגוד להרואין שנצרך בדרך כלל בהזרקה והשפעתו קצרה, מתדון ניטלת בבליעה והשפעתה ממושכת. עם זאת המתדון יוצרת תלות והגמילה ממנה קשה מאוד כמו גמילה מכל אופיאט אחר.

בשנים האחרונות השימוש בתרופה זאת עולה בשל יעילותה, משך זמן פעולה ארוך ועלות נמוכה בהשוואה לאופיאטים ותרופות לשיכוך כאבים אחרות.

בנוסף לשמו המקורי, נמכר בארץ תחת השם אדולן.

&nbsp;

<strong>המרת מאופיאטים אחרים למתדון / אדולן</strong>

המרה של טיפול מאופיאט אחר למתדון הוא תהליך לא פשוט ותלוי במינון של האופיאט שחולה מסוים מקבל. בדרך כלל אצל חולים שלעולם לא טופלו באופיאט מקובל להתחיל מתאדון ממינון של 2.5 מ"ג כל 8 שעות. אצל חולים מבוגרים או עם מחלות רקע, ניתן אפילו להתחיל ממינון של 2.5 מ"ג ליום של מתדון.

הכלל אומר: תתחיל לאט ותתקדם לאט (Start low and go slow). המרה מאופיאט אחד למשנהו תלויה במינון של האופיאט הקיים.

מתדון יכול לשנות את האופן שבו המוח ומערכת העצבים מגיבים לכאב, ובדרך כלל נקבע רק אם תרופות אחרות לטיפול בכאב אינן יעילות.

טיפולים באמצעות מתדון ובופרנורפין יכולים למנוע תסמיני גמילה מאופיאטים חזקים יותר. אם נרשמים בנסיבות הנכונות, התרופה יכולה לעזור להקל על תסמיני הגמילה.

מטופלים המקבלים מתדון עשויים לחוות השפעות אופוריות ותחושות רגיעה, אם כי הן חלשות יותר מסמים כגון פנטניל או הרואין. יחד עם זאת קיימות עדויות חזקות לכך שהתרופה גורמת לתלות, התמכרות או להחמרת השימוש בחומרים אחרים.

מחקרים רבים הצביעו על הטיפול במתדון שהביא יתרונות להפחתה בשימוש סמי רחוב, ירידה בפשיעה, זיהומים בדם (מחטים) ושיפור כללי במצב הבריאותי, הסוציאלי ועלייה בתוחלת החיים וזאת בהשוואה למכורים לא מטופלים. אך עדיין מדובר בסם מסוכן במיוחד כאשר נלקח במינונים גבוהים.

&nbsp;

<strong>תסמינים ותופעות הלוואי של שימוש במתדון:</strong>

בהיותו אופיאט סינטטי, המתדון מונע מהחולה לחוש כאב, מנטרל בחולה את תחושת הרגש ובכך עלול ליצור נזקים.

מנת יתר עלולה לגרום לדיכוי נשימתי עד תרדמת, שבדרך כלל מתרחשת עם עולים מהר מדי במינון בשלב הכיול עוד לפני שהמינון הקודם מגיע לשיא.

חולה התלוי בחומרים אופיאטים ומטופל במתדון צריך לדעת כי עשויים לחלוף חודשים רבים עד שהמטופל יגמל לחלוטין מהתרופות. דבר זה נובע מהתרגול של ירידה איטית במינון המתדון, בשניים עד חמישה מיליגרם כל שבוע או שבועיים. למרות שהפחתה הדרגתית במינון יכולה לגרום להפחתת עוצמת תסמיני הגמילה, החולה עלול לסבול מהשפעות בריאותיות שליליות ארוכות טווח עקב התקופה הממושכת של חשיפה לתרופת המתאדון.

תופעות לוואי שכיחות של מתדון כוללות עצירות, סחרחורת, נמנום, ישנוניות יתר, בחילה, הקאה והזעת יתר.

עקב הבידוד הרגשי שהמתדון/אדולן יוצר, החולים עלולים לאבד קשר רגשי עם סביבתם המיידית ועל כך משלמים החולים ובני משפחתם מחיר כבד שלא יתואר ולא ניתן למדידה.
<ul>
 	<li>       דאגות קרדיווסקולריות</li>
 	<li>       דיכאון נשימתי ובעיות נשימה</li>
 	<li>       נזק לעצב, לכבד ולמוח</li>
 	<li>       עלייה במשקל</li>
 	<li>       שינויים במצב הרוח</li>
 	<li>       ירידה בטווח הקשב וחוסר יכולת להתרכז</li>
 	<li>       ירידה בתפקוד מיני ושינויי מחזור</li>
</ul>
&nbsp;

<strong>ההנחיות לגבי בטיחות השימוש במתדון:</strong>
<ul>
 	<li aria-level="1">מומלץ לבצע הערכת גורמי סיכון להפרעות קצב אצל חולים המועמדים לקבל מתדון, (עבר רפואי, הפרעות אלקטרוליטריות, תרופות נוספות שהחולה מקבל, במיוחד אלה המשפיעות על ציטוכרום  וביצוע אקג).</li>
 	<li aria-level="1">יש לחזור על הערכה זו כל שנה. אם החולה מקבל מינון של מתדון שכמותו גדולה מ-100 מ"ג ליום, יש לחזור על האק"ג בתדירות גבוהה יותר.</li>
</ul>
שיטת הANR משלבת רפואה מתקדמת, מחקר וישה חדשנית כלפי תהליך הגמילה ובכך מצליחה להקנות טיפול קצר ויעיל להסרת תלות מוחלטת מסמים אופיאטים ומשככי כאבים.

<img class="alignnone size-full wp-image-25713" src="https://anrclinic.nirazo.me/wp-content/uploads/2022/10/methadone_contents_body_heb_2_2_1649231244-1.jpg" alt="" width="490" height="276" />